Тоня Трайкова
Сънувах, че летя…

chitanka.info

Сънувах, че летя, и над света

издигах се във въздуха спокоен,

и беше ми привично да съм там

с една сълза, натегнала в окото.

Харесваше ми да летя така

и със завидна лекота го правех,

забравях, че е тялото от кал,

и ужаса на будните забравях.

Не ползвах тайни думи и крила,

не се усещах с нищо по-различна,

отколкото по принцип съм била,

и, въпреки това, летях над всичко.

Позната беше тая тишина

наоколо, дърветата и дворът…

И този път при любовта ми, знам,

влетях през свода на един прозорец.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.